Minnes pikale teekonnale, ei saa kunagi ette teada, keda juhuslikult teel kohtad.
Kord valmistus üks mees asuma reisile.
Tema naine andis talle kaasa amuleti kurjade vaimude vastu
ja hoiatas teda hoidma seda alati enda lähedal.
"Mis ebausklik jama see on?" naeratas mees.
Ta võttis amuleti ja riputas selle hooletult endale kaela.
KASSIDE KUNINGRIIK
Kord kaua aega tagasi, kõrgel mägedes,
elas oma kuningriigis
kasside kuninganna.
Sellesse kuningriiki pääsesid ainult kassid.
Ja kui sinna sattus keegi teine,
ei tulnud ta kunagi tagasi.
Igal aastal korraldas kasside kuninganna suure kasside peo,
kuhu kutsuti kõik kassid lähedalt ja kaugelt.
Seal sai näha pidulikku kasside rongkäiku.
Kord sattus tavaline inimene nendesse paikadesse.
Ränduril hakkas õudne ja ta võttis välja amuleti kurjade vaimude vastu.
Roninud kaljule, nägi ta suurt väravat ja selle taga tohutut paleed.
Rändaja imestas väga: kust ilmusid siia sellised hooned?
Rändurile tuli vastu naine.
Ta juhatas rändaja siseaeda ning lubas tuua toitu ja veini.
Ajal, kui rändur ootas, sisenes tuppa väike teenijanna,
kes tundus rändajale tuttav.
Kuid ta ei suutnud meenutada, kus oli teda näinud.
Teenijanna samuti ahhetas üllatusest, kui rändurit nägi
ja ettevaatlikult ringi vaadates soovitas tal kiiresti majast lahkuda.
Rändaja lubas lahkuda kohe, kui talle on süüa antud,
kuid teenijanna muutus ärevaks ja ütles:
"Ma ei ole kohustatud sulle midagi rääkima, kuid meie sinuga oleme tuttavad.
Ma olen ju seesama kass, kes elas su naabrite juures.
Aga selle eest, et sa olid minu vastu lahke, aitan ma sind nõuandega.
Kui sa vaid puudutad vett või sööd ivakese selles majas,
muutud sa kohe kassiks ja jääd igaveseks teenima kasside kuningannat."
Rändaja tänas vana naist ja tormas majast põgenema.
Kuninganna saatis kolm veekannudega teenijannat meest taga ajama.
Nii kui teenijannad olid väravatest läbi jooksnud, muutusid nad kassideks,
kuid üks neist ikkagi jõudis piserdada rändurit veega.
Vaid paar tilka sattus tema kraele.
Toibunud, märkas rändaja oma kõrval kadunud amuletti
ja kohe sealsamas vaimu, kes päästis ta vee eest.
Rändur tänas vaimu ja vaim kadus.
Rändaja naases koju.
Esimese asjana küsis ta oma naabritelt, kus on nende kass.
Naabrid vastasid, et too läks kaduma juba kolm aastat tagasi.
Varsti märkas mees, et tema krae peale on kasvanud kassi karvad.
Meenutades seda lugu, kordas ta alati:
"Oleks ma olnud veidi aeglasem, oleksin kindlasti jäänudki kuninganna õukonda."
Jutustas Pastella